1918г. в един лондонски дворец се роди дете.
С двама чичовци - кралят на Англия и кралят на Белгия,
съдбата й е да бъде кралица и да управлява огромна империя.
Освен ако не бъде принудена да се откаже от властта си
или да подпише заповед за регентство.
Регентът управлява вместо монархът, който отсъства или не е в състояние.
Или е прекалено млад...
Някои хора се раждат с повече късмет от други.
Това се случи и с мен.
Но докато бях дете, се убедих точно в обратното.
За какво друго мечтаят момиченцата, ако не да станат принцеси?
Но някои дворци не са точно такива, каквито си ги представяш.
Дори и двореца, може да бъде затвор.
Майка ми никога не ми обясни защо някой постоянно опитва храната ми.
Защо не мога да ходя на училище като другите деца и не мога да чета книги.
Когато баща ми почина,
майка ми и нейния съветник - сър Джон Конрой, наложиха правила.
Той каза, че са за да ме защити,
и ги нарече Правилата на Кенсингтън.
Не можех да спя без майка ми да е до мен
или да слизам по стълбите без някой възрастен да държи ръката ми.
Разбрах причината за всичко това, когато бях на 11.
Чичо ми - Уилям, е крал на Англия.
Все още той и тримата му братя имат само един жив наследник.
И това съм аз.
Сър Джон се надява кралят да умре и да има регентство,
така майка ми ще управлява Англия, а той ще управлява майка ми.
Мечтаех за деня, в който животът ми щеше да се промени...
и ще бъде свободна.
Молех се да имам силата да посрещна съдбата си.
Ще се справя.
Бог да пази кралицата!
Подпиши!
Сигурен ли сте, че постъпваме правилно?
Чакахме достатъчно!
За последен път ти казвам. Подпиши това!
Няма да го подпиша.
Казах, че ще подпишеш.
Аз казах, че няма! - Как смееш? Ти...
Сър Джон!
Ние просто...
Време е за лекарствата на принцесата.
Позволете. - Аз ще го направя.
Сигурна ли сте?
Лека нощ, любов моя. - Лека нощ, майко.
Как сте?
Дворецът Кенсингтън, Лондон.
МЛАДАТА ВИКТОРИЯ
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: TwinsTeam
Получих писмо от Англия.
Виктория не иска да подпише документа за регентството.
А защо да го подписва?
Принцесата е почти на 18. Защо да предава властта си на друг?
Защото тя е едно необразовано дете.
Ще има нужда от напътствия и от време за да се подготви да бъде кралица.
Дотогава, сестра ми ще бъде неин регент.
Сър Джон Конрой ще бъде регент.
За нещастие, херцогинята е под негово влияние.
Може би ще е във Ваш интерес, ако изоставите Конрой и сестра си,
преди да е станало прекалено късно, и да подкрепите бъдещата кралица.
Разбира се, на херцогинята това няма да й хареса.
Бароне, аз съм най-малкия син на беден дук.
Сега съм крал на Белгия.
Такова издигане изисква трудни решения.
Освен това, кой има най-голямо влияние върху едно младо момиче?
Заминавам за Германия за да завърша тренировката на племенника си.
Алберт!
Предполагам, че искате да се разходим следобед.
Така ли? Само двамата? Сами? Какво би казала майка ми?
Стой така или никога няма да нарисувам носа ти правилно.
Отказвам се!
Ти си невъзможен!
Виктория, майка Ви Ви чака.
Хайде!
Деш!
Къде е херцогинята? - В гостната, Ваше Височество.
На Кобург ще им отнеме три дни, за да стигнат до брега.
Как слезе по стълбите? - Вървях.
Не сама, нали? - Не бях сама.
Лезън беше с мен. - И ти държеше ръката?
Да. Защо все още трябва да го прави...
Трябва, защото не всеки в Англия ти желае доброто.
Моля те, остави книгата.
Англия има много важно значение за мира в Европа.
Чичо ти е на трона вече шест години
и то благодарение на гражданска война.
Той взе короната от Белгия, понеже Англия им обеща подкрепата си.
И ако иска да оцелее, ще трябва да разполага с властта на Англия.
Любим роман?
Наистина ли е толкова красива?
Английски, винаги говори на английски.
Сигурно не чете много романи. Бяха забранени до преди една година.
Но харесва...? - "Ламермурската невеста".
От? - Уолтър Скот.
Други развлечения? - Рисуване. Кукли, разбира се.
Пиано, музика. Не мога да повярвам колко малко знае за Шубърт.
Това няма значение. Тя харесва модернистични композитори.
Позволено ли й е да ходи на театър? - Само на опера и на балет.
Коя е любимата й опера?
"Норма"? - "Пуритани"!
За да поддържат влиянието си върху принцеса Виктория,
сър Джон и херцогинята я държат далеч от двора на крал Уилям.
Когато се появи на публично място,
присъствието й предизвиква смут.
Трябва да спечелиш доверието й преди някой друг да го е направил.
Все още не изглеждаш добре. Може би трябва да заминем за август.
Не, майко. - Как така не?
Пропуснахме рождения ден на кралицата.
Няма да пропуснем и този на краля. Вече приехме и ще отидем.
Виктория, не си позволявай да ми заповядваш. Не съм слугиня.
Не ми се подчини за допълнителните стаи. Това беше достатъчно.
Трябва ли да живеем като зайци, натъпкани в сандък?
Живеем в дворец, майко. Много по-добре отколкото повечето хора.
Стаите, които взех бяха празни.
Да ни държиш далеч от тях беше... неморално.
Така нареди сър Джон. - Знаех си, че е замесен в това.
Скъпо дете, той иска само най-доброто за теб.
Искаше ми се да мога да те убедя в това.
Поканих братята Кобург да останат тук.
Трябва да ги опознаеш по-добре. - Защо?
Защото така трябва.
Чичо Леополд мисли, че това е добра идея.
Ако забиеш още един фуркет в главата ми, кълна се, че ще повикам стражата.
Първото ти посещение е най-важното. Не трябва да допускаме грешки.
И винаги помни, ти си преди всичко Кобург.
Кралят на Белгия е от рода Кобург. Кралят на Португалия е Кобург,
майката на кралицата на Англия също е Кобург!
Ти трябва да продължиш традицията!
Сега отиди в Англия и я накарай да се усмихва.
Ами ако поиска да танцува? - Това е първото ти посещение. Няма.
Ваши Височества, добре дошли. - Благодаря.
Аз съм сър Джон Конрой, грижа се за домът на херцогинята. Насам, моля.
Херцогинята е в гостната.
Позволете да Ви представя... - Здравейте.
Аз съм Ернст, а това е брат ми Алберт.
Прекъсваме ли Ви? - Не, съвсем не.
Как мина пътуването Ви? - Беше дълго, но не и неприятно.
Четяхме книги по пътя.
Всъщност времето мина много бързо, докато четях "Ламермурската невеста".
От Уолтър Скот.
Да.
Желаете ли да дойдете и да се запознаете с майка ми?
От модернистичните композитори, любимият ми е Винченцо Белини.
Какво съвпадение! Моят също. Коя е любимата Ви негова опера?
Почакайте, нека позная. "Пуритани"? - Всъщност, да.
Някога аз също я харесвах. Но сега предпочитам "Норма".
Деши! Донеси го! Деш!
Обидил ли съм Ви по някакъв начин? - Не.
Ами Шубърт?
Харесвам Шубърт.
Може би Вие не, но аз да.
Нямам нищо против Шубърт.
Добре.
Чувствал ли сте се все едно нещо отвътре Ви разкъсва?
Сякаш играете игра, която е против волята Ви?
А Вие? - Често.
За тях съм като шахматна фигурка, която местят по таблата.
Херцогинята и сър Джон?
Не само те. И чичо Леополд. Кралят...
Сигурна съм, че половината политици са готови да ме сграбчат за роклята
и да ме влачат от площад на площад.
Трябва да научите правилата на играта така,
че да можете да я играете по-добре от тях.
Няма ли да ме посъветвате да намеря съпруг, който да я играе вместо мен?
Съветвам Ви да намерите някой, който да я играе с Вас, а не вместо Вас.
Защо да не послушаме музика? А после може да потанцуваме.
Наскоро се научих да танцувам валс и много ми хареса.
Валсът не е от силните ми страни. - Горкият.
Колко жалко!
Знаете ли, че кралят иска да се оженя за братовчед си Джордж?
Харесва ли шах?
Виктория!
Не се безпокой, Лезън. Алберт ще ми помогне.
Ще трябва да държите ръката ми. Майка ми настоява.
Надявам се, че нямате нищо против. - Не, изобщо.
Какво искахте да кажете?
Разбирам какъв е животът Ви повече отколкото си мислите.
Така ли?
Моето детство също не беше лесно. Изгубих майка си, когато бях малък.
Да, знам. Починала е. - Не...
Да, умря внезапно, но...
Дълго преди това не беше тук.
Имаше някои проблеми.
Всичко беше забравено и никой вече не говори за това.
Но знам какво е да живееш сам,
и никога да не показваш истинските си чувства.
Чичо Леополд ли Ви помоли да ми кажете това?
Не, всъщност ми каза никога да не го споменавам.
Колко малко ме познава...
Може ли да Ви пиша?
Сигурно ще Ви липсват принцовете, когато заминат.
Не бъди нахална.
Тези момчета не Ви оставят на мира. - Моля те, Лезън.
Не мислиш, че съм стигнала до тук за да попадна в друг затвор, нали?
Един ден ще трябва да се омъжите. - Не виждам защо да го правя.
Ако го направя, ще е защото аз така искам,
а не заради майка ми, чичо Леополд, краля или някой друг. Повярвай ми.
Едно, две, три.
С лице към прозорците, с лице към стената.
Трябва ли? - Да, трябва.
Бъди внимателна.
Отиваме на празненството в Уиндзър, по случай рождения ден на чичо ми.
В двореца на врага. - Той е Ваш враг, сър Джон, не мой.
Не приемайте нищо. - Какво да кажа за стаите?
Кажете, че сте имала нужда от пространство. Това е абсурдно!
Искаше ми се и Вие да дойдете с нас.
Много сте сериозна, баронесо. Наблюдавате ли ме?
Все някой трябва да го прави.
Настоящия министър-председател? - Мелбърн.
Лорд Мелбърн. Водач е на либералите
и вероятно ще бъде на власт, когато принцесата се качи на трона.
Може да ни създаде проблеми. - Защо?
Поставя интересите на Англия пред тези на Европа.
Това лошо ли е? - Просто не е изгодно за нас.
Няма да пролее нито капка английска кръв, за да помогне на друг владетел.
Виконт Мелбърн.
Защо да помага на друг владетел, ако Англия няма интерес от това?
Това е начин на мислене, от който чичо ти Леополд се страхува.
Затова се е съгласил да признае племенницата си за кралица на Англия.
Херцогът на Уелингтън.
Според общественото мнение, лидерът на консерваторите е смятан за герой,
завоевател на Наполеон, великият херцог на Уелингтън.
Но всъщност не е така. - Не.
Изглеждате в много добро здраве. - Благодаря.
Искаше ми се да е така. Наслаждавайте се.
Следващият министър-председател на консерваторите ще бъде...
Сър Робърт Пийл и съпругата му.
На кои симпатизира Виктория?
На либералите. Подкрепя лорд Мелбърн.
А той ще се възползва от това.
Нейно кралско Височество принцеса Виктория.
Нейно кралско височество херцогинята на Кент.
Лейди Флора Хейстингс.
Погледнете тази малка, скромна главица.
Сигурно всички се чудят какво се върти вътре.
Скоро ще разберем.
Лорд Мелбърн ще я накара да се влюби в него. Това е планът му.
Не подценявайте Виктория. - Не подценявай Мелбърн.
Скъпа моя племеннице, няма ли да поздравиш братовчед си Джордж?
Добър вечер, Джордж.
Как може племенниците ми да пораснат толкова само докато се обърна?
От друга страна Вие не сте се променил и сте все така красив.
Ако доближа главата си до твоята и ти говоря тихо,
ще помислят, че си разказваме нещо. - Да.
Ако погледна малко изненадано...
Тогава ще разберат.
Искаше ми се да се виждаме по-често. Но ние не сме виновни за това.
Истината, мадам, е, че Вие откраднахте 17 стаи.
Стаите не мога да се крадат. Те са точно там, където ги оставихте.
Сега се използват, а преди бяха празни.
Значи нямам думата в собствения си дворец?
Защо не се пренесете тук и не вземете със себе си и своя приятел?
Кралицата и аз ще сме щастливи и в къщата на пазача!
Бих го направила, ако знаех, че хората тук ще се отнасят добре с мен.
Как смеете да ми говорите...! - Достатъчно!
Приключихме темата.
Конрой се опитва да принуди принцесата да приеме регентство.
Не е приела дори когато е била болна. Това говори много за характера й.
Следващият Ви рожден ден ще бъде доста внушителен.
Надявам се, че ще Ви виждаме често. - И аз така се надявам, лорд Мелбърн.
Ако някога имате нужда от близък приятел, разчитайте на мен.
Министър-председателят има по-важни дела.
Не е така. Познавах последния херцог на Кент.
Естествено, сега се интересувам и от дъщеря му.
Познавал сте баща ми? - Да.
Съжалявам. Трудно ли Ви е да говорите за него?
Обичам да слушам за него от хора, които са го познавали.
Защото както знаете, аз не успях да го опозная.
Беше порядъчен човек. Можете да бъдете сигурна в това.
Сигурна съм. - Беше прекрасен приятел,
както и брат му, който беше регент, но не беше толкова екстравагантен.
И мил, като брат си - кралят,
но не толкова общителен.
Говорите така, все едно той е бил най-добрия от тримата.
Мисля, че беше така, мадам.
Вашият любимец се старае усилено, херцогиньо.
Опитва се да оплете една красива пеперуда в мрежите си.
Нима когато партията Ви се върне на власт Вие няма да правите същото?
Не бих се справил толкова добре, колкото Мелбърн.
За съжаление не умея да говоря празни приказки. Пийл няма обноски.
Ще ми бъде доста трудно да възхвалявам баща й.
Беше най-жестокият офицер, който някога съм познавал.
Благодаря ви за прекрасните пожелания.
Имах дълъг и интересен живот.
Но ще се радвам да остана на този свят още малко.
Достатъчно, за да не се налага назначаването на регент.
И за да мога да предам властта в ръцете на тази млада дама.
А не в ръцете на човек, който сега е близо до мен,
и е заобиколен от лоши съветници, и който не би могъл да управлява
с подобаващото на титлата му достойнство.
Бях оскърбен!
Бях ужасно и нееднократно оскърбяван!
Тя държеше дъщеря си, наследницата на брат ми, далеч от двореца ми!
Но от сега нататък трябва да знае, че аз съм крал!
Повече няма да търпя пренебрежение и неподчинение от нейна страна
и от страна на онзи нахалник, който държи до себе си!
Добре ли сте?
Семейства! Кои бихме били без тях?
Някакви новини от Англия?
Слушаш ли ме?
Какво?
Мадам, имате писмо, но не е от Германия. От краля е.
Това е всичко. Благодаря, Уотсън.
Не разбираш ли какво иска той? - Увеличава издръжката ми.
Щом навърша 18, ще иска по-често да посещавам двореца му.
Какво лошо има в това?
Кралят иска да те отдалечи от майка ти. Иска да те контролира,
да те отдели от тези, чиято единствена цел е да те защитят.
Не е нужно да повишавате тон. И без това скоро всички ще разберат.
Няма нужда да го чуват от Вас.
Кажете й. Накарайте я да проумее.
Сър Джон иска да каже, че още не си готова за такова нещо.
Ако не съм, чия е вината? - Прекалено си млада и неопитна!
Ти си като порцеланова кукла, която върви по ръба на пропаст.
Тогава ще пропадна в нея! Прекалено е късно да променям съдбата си!
Ако позволите... - Не ти позволявам!
Ето какво ще направиш сега!
Първо, ще откажеш парите и ще поискаш да бъдат дадени на майка ти.
Второ, ще ме назначиш за твой личен секретар.
И трето, ще направиш майка си свой регент
докато навършиш 25. Нито тя, нито аз ще приемем отказа ти!
Можете да правите каквото искате с парите!
Сега се махнете от пътя ми!
Не си и помисляйте, че някога ще забравя
как стояхте безучастно, гледайки по какъв начин се отнесе той с мен!
Вашето неподчинение няма граници!
Помнете ми думите! Крал Конрой ще управлява!
Горката ми снаха. С какво я държи този проклет човек?
Ами чичо й в Брюксел? Не може ли да й помогне?
Крал Леополд е толкова опасен колкото бъчва, пълна със змии.
Ако премахне Конрой, ще е само за да контролира момичето.
Може би ще е от полза, ако посетя принцесата
преди Конрой да е успял да й вземе богатството?
Много добре.
Милостиви Боже, моля те, прибери ме след май.
Така тя ще навърши годините и ще избегнем това регентство.
Лорд Мелбърн, с това негово държание
е невъзможно да го назнача на каквато и да е длъжност близо до мен.
На никаква длъжност!
Не мислите ли, че е по-опасно да го оставите да прави каквото си иска?
Знам, че никога няма да мога да му имам доверие.
Сега ще трябва да търпя и лейди Флора.
Майка ми не може да се появи в двореца без придворна дама,
но отказвам да търпя Конрой.
Когато стана кралица, не искам никога повече да виждам лицето му.
Не можем да спрем херцогинята да му възлага собствените си дела.
Това ще е нейна грешка, не моя.
Скъпа Виктория, когато си помисля...
Най-скъпа ми Виктория, ако някога се нуждаете...
Защо не отидеш?
Какво? Като лешояд? Да обикалям докато кралят умре?
Мадам, не се тревожете.
Аз ще бъда личния Ви секретар. Поне за сега.
Благодаря Ви, лорд Мелбърн. Това е голямо облекчение за мен.
На английски, моля те!
Когато кралят умре, ще трябва да се бориш с повече от един лешояд.
Трябва да обсъдим новите Ви срещи.
Придворните Ви дами и всичко останало.
Може би херцогинята от Садърленд за да Ви помага с облеклото?
Не я познавам.
Тя е много добра моя приятелка. Ще я харесате!
Щях да съм изгубена без Вашите напътствия.
Много съм Ви благодарна! - Ще съставя списък.
Какво има? Не я ли харесваш?
Харесвам я повече отколкото си мислех.
Но не е за мен, нали? Как би нарекъл човек,
който чака една богата дама да реши дали иска да е с него или не?
Защо не й кажеш какво чувстваш?
Скъпа Виктория, тези дни ще бъдат изпълнение с тъга,
понеже разбрах колко обичахте краля.
Ще ми позволите ли да Ви предложа подкрепата си, макар и от разстояние?
Ако не мога да съм с Вас,
ще се моля да откриете гласът ми в музиката, която Ви изпратих.
Знаете, че харесвам Шубърт.
Това е "Лебедова песен". Свиря я, докато си мисля за Вас.
Готов ли е? - Той може би да, но тя - не.
Нека да я оставим да се наслади на свободата си.
След това ще дойдат разочарованието и самотата.
Виктория!
Ела.
Да живее кралицата!
Връщам се обратно в леглото.
Мислех си, че лорд Мелбърн ще бъде тук доста по-рано.
Увери се, че има всичко, което му е нужно, ако аз не мога да го приема.
Разбира се, Ваше кралско...
Ваше Величество.
Виктория, почакай. Ще ти хвана ръката.
Не, благодаря Ви, майко.
Лезън, нека на сутринта леглото ми да бъде преместено
в моя собствена стая.
Няма нужда... - Възможно най-бързо, Лезън.
Съветът се е събрал, Ваше Величество.
Нейно Величество, кралицата!
Обръщам се към Вас с уважение и почит, мои лични съветници,
като ваша владетелка и кралица.
Искрено скърбя за смъртта на чичо си, кралят,
но знам, че мога да разчитам на вас да ми служите
толкова вярно, колкото и на него.
Аз съм млада и сега започвам да се уча.
Искам да посветя живота си на моята страна и на моя народ.
Надявам се вие да ми помогнете.
Знам, че няма да ме разочаровате.
Благодаря ви.
Тя е под Вашите наставления, лорд Мелбърн.
Пазете я от всяко зло.
Всъщност кога ще мога първо аз да ги чета?
Радвай се. Има истински усет за хората.
Скъпи ми Алберт, във вторник ще отида да разгледам Бъкингамския дворец.
Щом бъде завършен, аз ще бъда първия владетел, който ще живее там.
Когато слязох от каретата,
за първи път в живота си се почувствах свободна.
Великолепен е, нали? - Да!
Скоро ще трябва да си избереш съпруг.
Какво ще кажеш за избраника на Леополд?
Не мога да се омъжа за човека, за който те искат.
Всеки кандидат ще има своите условия.
Не мога ли сама да си бъда господарка? Не съм ли го заслужила?
Лорд Мелбърн е много мил. Не мога и да мечтая за по-добър съветник.
Можеш да искате независимост, но никога няма да я имаш.
От сега нататък, всеки ще изтъква пред теб своите предимства.
И най-вече Мелбърн.
Помни, ти си кралицата, а той е политик.
Политиците, независимо от убежденията си, винаги са били против монархията.
Те идват и си отиват, но ти оставаш.
За това нека скъпият ти лорд Мелбърн да си знае мястото.
Той вече избра нов иконом.
Колкото до моите придворни дами...
Да, по-късно ще Ви донеса списъка. Всички приеха.
Леля ми ме посъветва да не бъда пристрастна при избора си.
С цялото ми уважение, Ваше Величество,
мисля, че разбирам тези неща не по-зле от кралица Даугър.
Знам това.
Искаме да бъдем заобиколени от приятели като започнем от прислугата.
Не искаме сър Джон Конрой да ни изненада неприятно.
Не и ако съберем всички приятели, които имаме.
Добре, мадам. Тук е много студено. Защо не запалят камините?
Изглежда огнищата са построени по заповед на лорд Стюърт,
но са палени от лорд Чемръблейн, така че
никой не знае кой слуга би могъл да го направи. Не е много разумно.
Ако такива са нещата, няма да се меся.
Трябва да докажем с какво можем да се справим.
Това, което осъзнах по време на пътуването си в Англия е,
че има страдащи хора, които се нуждаят от помощта ми.
Никога не се опитвайте да направите добро на някого, Ваше Величество.
Винаги води до ужасни последствия.
Лорд Мелбърн, не това проповядва духовенството.
И затова никога не ходя на църква.
Там винаги можеш да чуеш най-необикновените неща.
Никога нищо не съм му обещавала.
Но понякога се чувствам доста самотна в този свят.
Не и когато аз съм тук, Ваше Величество.
Лорд Мелбърн е като някакво чудо.
Той доказа, че е най-благородния и най-чувствителния човек,
което рядко се среща при политиците.
Вярвам му и го ценя. Той е най-добрия приятел, който мога да си представя.
Понякога се смеем толкова много, сякаш сме две непослушни деца.
Алберт, очаквам с нетърпения денят,
в който и Вие ще го оцените колкото мен.
Ваша предана, Виктория.
Само хвалби за лорд Мелбърн и нищо друго.
Ще получи всичко, което искаше. - Ами ако не го получи, какво?
Само си играехте с мен, бароне.
Достатъчно! Връщам се в Англия.
Трябва да имате основателна причина, за да посетите Нейно Величество.
Тогава ми намерете такава.
Ще й предложиш брак?
Какво? Какво трябва да си помисля? Че отиваш да се порадваш на времето?
Просто ще прекарам известно време с нея.
Освен това ми е забранено.
Тя трябва да направи първата стъпка.
Затова не мога да й предложа, дори и да го искам.
А искаш ли?
Моля Ви, стойте така. Винаги ми е било най-трудно с носовете.
Позволено ли ми е да говоря?
Да, но не можете да се движите.
Нищо не може да се сравни с английската градина.
От целия ми живот в Кенсингтън това ще ми липсва най-много.
Но градините на Бъкингамския дворец със сигурност...
Движите се!
А сега се усмихвате.
Невъзможно! По-лош сте и от него!
Вярвам, че имаме дълг към нуждаещите се в името на нашата сигурност.
Задължението на всеки владетел е да се бори за правото на собственост,
защото никой друг не би го направил.
Да вземем за пример къщите. Може ли да Ви покажа?
Индустрията се развива толкова бързо,
че хората не се замислят къде ще живеят работниците.
Направих такъв опит. Построих една две сгради -
сигурни домове за две семейства за по-малко отколкото струва...
Съжалявам, не исках да Ви поучавам.
Няма нужда да се извинявате за страстта, с която говорите.
Изглежда имам още доста да уча.
С всички мои задължения и...
И ги приемам наистина на сериозно. - Знам.
Много хора очакват да се проваля.
Някои дори се опитват да се възползват
от моята младост и неопитност.
Тогава значи не Ви познават колкото мен.
Може ли да задържа това?
Запомнете, първо трябва да се прицелите.
Сега върнете ръката назад, така че да докосне брадичката.
Така трябва да е всеки път.
Сега, отпуснете лъка.
Ръката Ви трябва да покрива кожата, ето така.
Стегнете пръстите. Нека да са един срещу друг.
Стегнах ги. - И назад, докато докосне брадичката.
Наклонете леко тази ръка, за да нагласите стрелата.
Добре.
Много добре. Сега опитайте със стрела.
Той все още е тук? - По искане на майка ми.
Със сигурност, не мое.
Къде ще живея? Тук ли ще ме изоставиш?
Или ще трябва да се моля на пътя за малко хляб?
Ще се преместите с кралицата в двореца.
Но ще бъдете настанена в отделна стая.
Така и двете ще бъдете по-усамотени.
Не искам да се усамотявам от собствената си дъщеря.
Това ще доведе до скандал.
Знам какво искате.
Искате да й бъдете баща, майка и какво ли още не.
Щом не сте неин личен секретар, трябва да има нещо друго?
Съжалявам. Изглежда не говоря достатъчно ясно.
Вие играхте и загубихте.
Министър-председателят е тук, Ваше Величество.
Благодаря, херцогиньо.
Благодарих ли Ви, че приехте предложението?
В противен случай ще изпадна в много неудобно положение.
Да Ви помагам с облеклото ще бъде огромна чест за мен.
Притеснявам се само дали съм достатъчно добра.
Лорд Мелбърн мисли, че сте идеалната.
Как върви посещението на Алберт?
Писмата му до Виктория се проверяват от лорд Мелбърн. Обезсърчен е.
Тогава трябва да остане в Англия,
докато кралицата започне да мисли повече за него, отколкото за Мелбърн.
Кралица Елизабет никога не се е омъжила.
Но това не променило нищо за нея.
Познат ли Ви е стола за коронации?
Да, доста внушителен.
Искам всичко да мине идеално, но ужасно ме е страх да не се проваля.
Просто бъдете себе си. Вярвайте на инстинктът си.
Извинете, подготвят църквата за церемонията.
Искат позволение да зърнат Ваше Величество.
Не се извинявайте. - Бог да Ви благослови.
Искам да им помогна независимо какво мислите Вие.
Не само на безработните, а и на гладните и бездомните.
Тези хора имат нужда от помощ.
А кой би трябвало да се грижи за благополучието им?
Според мен е най-добре да оставим нещата така.
Ако се намесите може да имате неприятности.
Принц Алберт нямаше да се съгласи с това.
Той изучава условията, в който работи обикновения човек.
Той е изпълнен с идеи за тяхното усъвършенстване.
Така ли? Колко въодушевяващо!
Звучи като млад мъж, който е готов да се възползва при първа възможност.
Трябва да научите правилата на играта така,
че да можете да я играете по-добре от тях.
Сигурна ли сте за това, мадам?
Вие сте на ход.
Е?
Може да не ме придружавате на церемонията.
Няма да се налага да гледате коронацията.
Ти си неподготвена! - Нямаш опит! Прекалено си млада!
Те не Ви познават колкото мен.
Не се изненадвайте. Кралицата има различни задължения.
Хубаво е, че не ги изоставихте дори и в деня на коронацията.
Не мисля, че Деш би го позволила. - Защо не си починете преди бала?
Ще си почина. Решила съм да танцувам до сутринта.
Нейно Величество кралицата.
Сигурен ли сте, че това е разумно?
Беше дълъг ден. Изморена ли сте?
Не, просто...
По-силна съм отколкото изглеждам.
До кога ще останете в Лондон? - До сряда.
След това се прибирам в Брюксел. Трябва да дам отчет на чичо Леополд.
Ще танцувам кадрила с принца на Прусия.
Горките ми крака. Вече ги съжалявам...
Ваше Величество.
Получих писмо от крал Леополд.
Предлага да удължи посещението на принц Алберт.
А Вие какво отговорихте? - Все още нищо.
Може би трябва да кажете на чичо си,
че точно сега трябва да се съсредоточите върху задълженията си.
Благодаря Ви, че ще предадете съобщението.
Надявам се, че давам на чичо си достатъчно подробности, ако
съм пропуснала нещо - допълнете го. - Има голям интерес към Вас.
Трябва да прочетете въпросите, които ми задава във всяко писмо.
Като изпит, който никога няма да свърши.
Лорд Мелбърн ги наричаше...
Какво за лорд Мелбърн?
Нищо.
Френският посланик е тук. - Добре.
Пожелавам Ви приятно пътуване.
Виктория?
Толкова бих искал да Ви помагам.
Ако има някаква възможност...
Знам.
Но за сега не.
Прочетохте ли това? - Не.
Изглежда не смята, че е нужно
да обсъди с политиците нашите "отлични отношения".
И всичко това заради Мелбърн. - Проклятие!
Направете нещо. - Не мога да се справя с Мелбърн.
Нека той да се справи с него! Вкарай го в леглото й!
Скъпа Виктория, чичо Леополд иска
аз и Вие да прекарваме повече време заедно.
И наистина се надявам това да се случи.
Има ли писма за мен? - Да, Вашa Светлост.
Ще го взема.
Скъпи Алберт, виждам, че пазите тайни от мен.
Кога се научихте да танцувате така добре?
Лорд Мелбърн ме увери, че следващите няколко месеца
ще бъдат особено изтощителни и изпълнени със задължения.
Затова не съм сигурна кога ще Ви видя отново.
Очаквам с нетърпение следващите Ви писма,
ще се радвам да ми споделяте повече за живота си.
Ваша прочувствена, Виктория.
Тази безобидна игричка може да се превърне в опасно оръжие!
Лорд Мелбърн казва, че френските доктори убивали пациентите си.
А английските просто ги оставят да умрат сами.
Мислех, че може би довечера ще е тук.
Остави ме на грижите на лейди Холанд.
Предполагам, че ще Ви липсва. - Не, ще се върне утре.
Имам предвид когато вече не е на власт.
Какво?
Не искам да го разгласявам, но мислех, че всички знаят,
че той вероятно ще загуби изборите.
Мислех, че сте в стаята си.
Няма значение.
Няма да ме изоставиш, нали? - Никога!
Скъпа моя.
Всяка от Вашите придворни дами е съпруга на приятел на лорд Мелбърн.
Може би знаете как изглежда това отстрани?
Не говорете така, сър Робърт.
Само помолих за съвет. За две дами, дори една, която да ме придружи.
Иначе ще изглежда сякаш дворецът и парламентът не се разбират.
Искам да вляза. - Моля да ме извините.
Нейно Величество е с министър-председателя.
Не може да бъде обезпокоявана. - Това не се отнася за майка й.
Много съжалявам.
Не разбирам.
Значи министър-председателят избира прислугата за двореца ми?
Да не би законите да са се променили? - Не, разбира се.
Тогава няма какво повече да си кажем.
Приятен ден, сър Робърт.
Ще помолите ли лейди Портмън да влезе?
Да, мадам.
Може ли да занесете едно писмо до лорд Мелбърн.
Разбира се, мадам.
Госпожа Мелбърн!
Милостиви Боже! Накъде отиваме? - Кой беше? Нищо не видях.
Херцогинята на Монтрос. Надявам се, че е приключила с работата в двореца.
Ако изгоня всеки, който е срещу мен, ще останем сами в балната зала.
С много скръб искам да Ви съобщя,
че не успях да убедя кралицата
че нейните дами ще подкрепят моите противници.
Вече съобщих на Нейно Величество,
че нямам правото да съставя правителство,
ако нямам нейното доверие.
Трябва ли да разбираме, че сър Робърт Пийл
се е изплашил от няколко некадърни жени?
Министър-председател!
Господин Спийкър, това, което ме плаши,
е да видя, че короната се използва за игричките на политиците!
Които определено лорд Мелбърн играе по-добре от Вас!
Конституционна криза!
Кралицата се подиграва с министър-председателя!
Заплашва да свали консерваторите! - Конституционна криза!
Трябва да се засрамите от себе си!
Ако кралицата е сбъркала, е заради младостта й.
Достатъчно стар сте и знаете по-добре.
Какво Ви безпокои? Че лорд Мелбърн отново е министър-председател?
Мразя загубилите.
Всички загубихме. И най-вече кралицата.
Трябва да разбереш, че управляваш
с парламента. Управлявате с гласовете на избирателите.
Лорд Мелбърн каза... - Това са неговите интереси.
Използваше те без да помисля за злото, което ще стори на короната.
Кралицата понася последствията от действията на Мелбърн.
Ами сега кой е съветника й?
Майка й? - Радвам се, че си мислят така.
Бъркаш упоритостта със силата, скъпа моя.
Предупреждавам те, на хората няма да им хареса.
Съсипа правителството заради своите дами?
Очевидно. - Тогава е глупава.
Не, не е глупава. Но следва съветите на глупак.
Тогава по-добре да си смени съветника.
Или нещата ще се влошат вместо да се подобрят.
Отворете вратата.
"Дори и водата в бурното море
не може да измие балсама от помазания крал. "
"Дори диханието на земните хора
не може да свали от трона избраника на Бог. "
"За всеки човек... " - Сър Джон, какво правите тук?
Трябва да говоря с кралицата. - Знаете, че това е невъзможно.
"Добре дошли, милорд. Докъде стигнаха лъжите Ви?"
Въоръжен мъж е бил намерен в градината.
Какво?! - Казва, че е искал да Ви нарани.
"... тревога е сковала езика ми и ми нарежда да говоря само за... "
Мислят, че се намесвам в неща, които не ме засягат.
Всичко ще се оправи. Ще видите.
Скъпа Виктория, тези дни може и да изглеждат безкрайни,
но не губете вяра в себе си и в народа си.
Всички правим грешки,
и най-вече когато си търсим водач.
Скандалът отвъд стените на замъка все още не е отминал.
Чудя дали всички не бяха прави.
Може би съм прекалено млада и неопитна за това.
Преосмислете решенията си
и Вашата честност ще Ви отведе извън бурята.
Сигурен съм, че ще се справите и то добре. Имате смелост и любов.
Казахте, че сте по-силна отколкото изглеждате.
Писмо от майка Ви.
Скъпо дете, няма да ми позволиш да дойда
и може би това и заслужавам,
но колкото и да си ме засегнала,
колкото и да съм сгрешила, съм и винаги ще бъда твоя майка.
Когато ти имаш проблеми и аз имам.
Когато си щастлива и аз съм щастлива.
Обичам те.
Моля се един ден да разбереш колко много те обичам.
Лека нощ, миличка. Твоята майка.
Скъпи Алберт.
Веднъж ме попитахте дали можете да ми помогнете,
а аз, горда и уверена в силата си, отговорих "за сега, не".
Но сега много неща се промениха.
Все още не са ми простили. - Все още не, но скоро...
Просто трябва да изчакаме някое неподходящо за сезона време
или новината, че някой е избягал с любимия и всичко да бъде забравено.
Нямате високо мнение за обикновените хора, нали, лорд Мелбърн?
С цялото ми уважение, но съм живял повече от Нейно Величество.
Веднъж Ви попитах кой трябва да се грижи за благополучието на народа.
Мадам, през целия ми живот съм видял със собствените си очи
какво става когато на тълпата се дадат определени права.
Лорд Мелбърн!
Искам доклад за условията на живот, за приходите на общината,
къщите и всичко останало. И то до края на месеца.
И още нещо. Поканих принц Алберт на посещение,
Много добре, Ваше Величество.
Когато отидеш там, не бъди марионетка на чичо Леополд.
Това е твоя живот, Алберт. Изживей го!
Заради себе си и заради Виктория.
Чичо няма да ти благодари за това. - Не ме интересува.
Трябваше да кажа на консерваторите. - Изглеждате прекрасно.
Негова светлост Алберт от Сакс-Кобург и Гота, Ваше Величество.
Току-що получих съобщението Ви.
Яздех.
Седнете, моля.
Паркът е чудесен. - Радвам се, че Ви харесва.
Искам да се чувствате като у дома си.
Сигурна съм, че знаете защо исках да дойдете.
Защото ще ме направи по-щастлива от всякога...
Много щастлива, ако и Вие искате това, което и аз.
Да остана с Вас? - Да останете с мен.
И да се оженя за вас? - И да се омъжите за мен.
Вземате ли тази жена за своя съпруга?
За да живеете заедно по Божиите заповеди
в светото тайнство на брака? - Да.
Сега вече съм омъжена.
Когато остареем
и сме заобиколени от децата си
ще помним този ден като деня, в който започнахме да живеем.
Не прекалено заобиколени.
И нека не е прекалено скоро.
Трябва да Ви предупредя, че искам много голямо семейство.
Добро утро. - Добро утро.
Да не би да събудихте Ваше Величество?
Не, мадам. - Не мислите ли, че трябваше.
Не, мадам. Не и тази сутрин.
Нека отидем на малко пътуване и да посетим Шотландия.
Чувал съм, че някой кътчета на Англия приличат на Германия,
например шотландската планина.
Някой ден, може би. - Не, сега.
Сега? - Само за няколко седмици.
Вие сте булка. Не може да очакват друго.
Освен булка съм и кралица.
Не мога да отсъствам за повече от три дни.
Какво правите? - Щом имаме само три дни...
Кажете ми, времето все така хубаво ли ще остане през следващите три дни?
Да.
Алберт, къде отивате?
Сериозно, винаги ли се държите така? - Да.
Ще се грижим един за друг, нали? - Винаги.
Колко са непостоянни.
Мразят Ви. Обичат Ви.
Наказват я, но никога не са я мразели.
Сега е омъжена и отново я обичат. Докато допусне следващата грешка.
Какво направих с живота си?
Имах много възможности пред себе си.
Когато бях момче, бях награден за успех.
Служихте ми добре.
Какво значи това?
Скъпи Алберт, защо не отговори на последните ми две писма?
Трябваше да ми кажеш за успеха си.
Имам нужда от помощта ти. От помощта на Англия.
Трябва и ще ми я осигуриш.
Не забравяй, че си преди всичко Кобург.
Твой чичо Леополд.
Какво е това? - Въпроси за лорд Мелбърн.
Може ли да помогна? - Няма нужда.
Защо прозорците са толкова мръсни? Почти нищо не се вижда.
Страхувам се, че и огнищата са така.
Не са съгласни да ги чистят отвътре и отвън едновременно.
Защо не направим нещо? - Съгласна съм.
Това е така от много години.
А в това време ние живеем в мръсна и студена къща.
Живеем като гости на кралицата.
Благодаря Ви, че ми напомнихте, че съм само гост.
Оставете го.
Алберт чувства ли се като у дома си?
Защо? Какво сте чула?
Каза, че иска да промени задълженията в замъка.
Ами тогава, за Бога, позволи му.
Той каза, че лорд Мелбърн ме контролира и Лезън също.
Изглежда всички ме контролират освен него.
Човек, който няма какво да прави става налудничав.
Беден човек, който има богата съпруга трябва да работи два пъти повече.
Ти направи добър избор. - Чичо Уилям направи добър избор.
Нямате и половината от неговите задължения.
Не знаеш това. Не знаеш какво съм правила.
За какво е всичко това? - Ваше Кралско Височество.
Червената стая е столова. За стражата на краля.
Кой крал? - Крал Джордж III.
Колко често организираме тази вечеря за крал, който е мъртъв от 20 години?
Всяка вечер, сър.
Не мога да повярвам, че съм обект на разпит.
Не сте обект на нищо, сър Джон.
Занимавал сте се с финансите на херцогинята много години.
Всъщност сте обявявали публично техния размер.
Да. - За което съм Ви много благодарна.
Всички, което искам да знам е къде точно са отишли всички тези пари?
Сигурна ли сте?
Поздравления, мадам.
Скъпа Шатси, толкова съм щастлива.
Мила моя! - За Бога, майко, не ме стискайте.
Кажете ми, ако се нуждаете от нещо.
Тръгвате ли? - Това няма значение за дъщеря ми.
Имам да мисля за много неща. - Мога ли да помогна с нещо?
Поздравления!
Ваше Височество.
Вие решавате дали да послушате съвета ми.
Лорд Мелбърн, извинете ме, но...
изглежда ме бъркате с член на Вашия клуб.
Не си пия с Вас питието и не играя карти.
Аз съм съпруга на Вашата владетелка.
Също така, ще вземам решения сам.
И нито търся, нито искам съвета Ви.
Приятна вечер.
И така...
Имена ли обсъждате? - Обсъждаме помощта.
Той каза, че в писмата си предпочита да не говори за политици,
а за новини около семейството.
Планирам тази сватба от 20 години!
И сега трябва да приема, че съм се провалил?!
Трябва да го приемем, Ваше Величество.
Птиците полетяха.
Ваше Величество.
Отегчих сър Робърт и херцогинята
с идеите ми за насърчаване на изкуството.
Сър Робърт интересува ли се от такова нещо?
Аз имам много интереси, мадам.
И моето правителство ще подкрепи плановете на принца.
Вашето правителство? Какво правителство?
Ако имам достатъчно късмет да формирам ново, мадам.
И когато това стане, няма да се повтарят старите проблеми.
Някои от Вашите дами вече се съгласиха да се оттеглят.
Сър Робърт няма да иска повече промени.
Благодаря, сър Робърт.
Как смеете да ми говорите така пред тях?
Как смеете да отнемате задълженията ми сякаш съм дете?
Не съм направил такова нещо. - Не?
Вие сте подредил това, Вие сте подредил онова.
Вие и сър Робърт. Вие и херцогинята. И то без да се допитате до мен.
Виктория, мислех, че ще се зарадвате. - Ще Ви кажа какво сте си мислел.
Мислехте, че съм жена!
Че трябва да бъда глезена и пренебрегвана?
Ако беше толкова лесно, щяхме да избягваме повечето от скандалите Ви.
Да не сте полудял?! - Замисляла ли сте се?
За по-малко от три години на трона, Вие и скъпият Ви Мелбърн
докарахте монархията до ръба на пропаст.
Казах Ви го преди, ще Ви го кажа и сега,
Вие сте само мой съпруг!
И това е достатъчно, повярвайте ми! - Няма да вземете задълженията ми!
Аз нося короната.
Грешките ще бъдат мои и никой друг няма да поема вината.
Никой! Дори Вие!
Излизам преди да сте се развълнувала повече и да нараните детето.
Ще тръгнете когато Ви разреша.
Аз съм Ваша кралица и Ви казвам да останете.
Лека нощ, Виктория.
Не си отивайте.
Наредих Ви да останете, Алберт.
Няма нужда да ме придружавате.
Казах, че ще го направя и ще го направя.
За Бога, усмихнете се! Всеки ще си помисли, че не се разбираме.
Не ми говорете.
Нямам какво повече да правя тук. Принцът се нуждае от почивка.
Ваше Величество.
Толкова съжалявам!
Мислех, че ще Ви загубя!
Не беше много добър стрелец. - Защо го направихте?
Беше глупаво! Защо го направихте?
Имам две причини.
Аз съм заменим, но Вие не сте.
Не сте заменим за мен.
Второ, Вие сте единствената съпруга, която съм имал и някога ще имам.
Вие сте целия ми живот. И ще Ви обичам до последния си дъх.
Казаха ни, че мъжът е луд.
Това добре ли е? Не съм сигурна.
Може ли да бъде искрен, мадам?
Дори и политиците понякога могат да са.
Моето управление не винаги е било безпогрешно...
И съжалявам за това.
Сега Ви говоря като на приятел. - Знам.
Принцът е добър човек. Най-добрият, който някой познава.
Знам, че той не мисли същото за мен. Суетата ми няма да ми помогне сега.
Той е способен и умен. И Ви е предан.
Позволете му да Ви помага в работата.
Има още нещо, с което Ваше Величество трябва да се справи.
Принцът трябва да се чувства наистина добре тук.
Нуждаех се от нея когато бях дете.
Надявам се, че нямате нищо против, че внесох това бюро.
Не говорихме ли за това? - Не!
Добро утро. - Добро утро.
Виктория и Алберт имаха девет деца.
Сред техните наследници са Кралските семейства на Англия, Испания, Швеция,
Норвегия, Югославия, Русия, Гърция, Румъния и Германия.
Виктория и Алберт управляваха заедно двадесет години.
Принц Алберт почина от тиф на 42 години.
В негова памет, Виктория всеки ден изваждаше дрехите му
до последния си ден. Тя почина на 81 години.
Негово кралско Височество принц Алберт и Нейно Величество кралицата.
По време на управлението си Виктория и Алберт направиха реформи
в образованието и индустрията. Тяхната огромна подкрепа към
изкуството и науката е отбелязана с Великото изложение на принц Алберт.
Виктория и до днес остава най-дълго управлявалия английски владетел.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: TwinsTeam Синхронизация: milenkz - http://bg-torrents.org